Udfri ham af smerten.
Tag en lok af hans hår med tilbage til Korea.
Frygt ej. Jeg giver den til din familie.
År 1375 e.Kr., 457 år efter Koreas tilblivelse.
Den 31. konge, Gongmin, er blevet myrdet-
-af Hong Yoon og Choi Man-saeng og erstattet af King Woo.
I Kina var det en kaotisk tid, da Chu Yuan-chang-
-havde grundlagt Ming dynastiet i Nanjing-
-og tvunget Won dynastiet fra sit gamle styre-
-på de store sletter i Kina på den nordlige side af Muren.
Ahn Sung Ki
Jung Woo Sung
Joo Jin Mo
Z iy i Zhang
Rong Guang Yu
Lee Doo ll / Park Yong Woo
Park Jung Hark / Yu Hae Jin
Jung Suk Yong / Han Young Mok
Stands!
Slottet er under op førelse. De skal føre os til gæstehuset.
Dette er større, end jeg havde forventet.
Det ligner ikke en gæstehytte. Jeg vil spørge.
Optræd hæderligt, general.
Jeg er general Choi Jung fra Koreas Yongho-tropper.
Hvor er de udsendinge, som skal møde os?
Forbrydere, læg våbnene og de officielle klæder.
Efter at have myrdet vor udsending har Korea udsendt soldater.
Nu sender de hele hæren! Fang dem!
lngen panik.
Forhold jer i ro.
Læg våbnene. Den, der ikke adlyder, får mit sværd at smage.
-General Choi! -Dette er unødvendigt.
-Jeg skal beskytte delegationen. -General Choi Jung!
Hør efter! Lyt til dem.
General!
Der er ikke lang vej tilbage.
-Det var overilet. Jeg skammer mig. -Skylden er min.
Eksil er bedre end at blive kvalt i et underjordisk fængsel.
Her er for varmt.
Vær hilset. Vi kommer fra Korea.
Ming kejseren Chu Yuan-chang har lands forvist os.
Er De general fra Yuan dynastiet? Cookoo Temur kavaleriet.
Stå ikke frem, general. Sig intet, der fornærmer dem.
Vi har intet imod koreanerne.
Men vi kan ikke lade en eneste Ming leve!
Disse menneskers skæbne hviler i deres egne hænder.
General, inklusive ambassadøren har vi 12 døde og 23 overlevende.
Blandt de overlevende er fem hårdt sårede.
Saml alle her.
Jeg foreslår, vi slår lejr her.
Den øverste udsending er omkommet, og ansvaret hviler nu på mig.
Bliver vi her, vil Ming-hæren fra Lanzhou komme.
-Vi kan forklare dem situationen. -Vil du lands forvises?
Før vi blev fanger, var vi delegater for et land.
Vi har hverken brev eller flag. Hvordan kan vi bevise, hvem vi er?
Enhver Ming-hær vil behandle os som mordere.
-Vi har fanget heste. -To.
Yongho tropperne har ikke flere pligter at udføre. Forbered afgang.
Dette er en endeløs ørken. Hvor skal vi tage hen?
Tilbage til Korea.
Tre mand er savnet, og tre andre såret, general.
Find vand og mad.
-Besind dig! -Slip mig, slip mig!
-Vi tager af sted. -Vi finder de savnede først.
Denne færd er for meget for en gammel mand som mig.
Jeg har altid ønsket at ligge i min hjemby, når jeg dør...
Har du meget ondt?
Kan vi hvile?
Nej.
Selv om vi når til Shandong, får vi brug for en båd.
Det er for tidligt at tænke på det. Rejs dig op.
Hvad er det?
Yeosol!
General! Tilgiv det dumme barn. Han prøver blot at hjælpe mig.
Han er viceambassadørens personlige slave.
Den store mur fører til det sted, hvor Ming og Yuan kæmper.
I byerne nedenfor er Ming-tropperne udstationeret.
Undgå byen og tropperne. Vi kan ikke risikere at møde nogen.
Går vi nordpå, risikerer vi at støde på Yuan-hæren.
Vi bør forsøge at komme igennem ørkenen.
Umuligt. Der er stegende hedt om dagen. Det ville tage 20 dage!
Vi har kun mad og vand til seks dage.
Vi klarer det på ti.
Om nødvendigt spiser vi en gang dagligt og rejser om natten.
I så fald er den sydlige ørken hurtigere.
Hvis territorium er det?
Ingens. Ingen kan erobre området.
Jeg er urolig for viceambassadøren. Han er allerede træt.
Der er ingen, der ikke lider!
Fra nu af viser du vej.
Følger man ikke med, bliver man henrettet.
Den satan!
Han tager livet af os!
Du ville tale med mig.
Min tilstand er elendig.
Jeg skammer mig over at være viceambassadør.
Sørg for gruppen. Jeg ønsker jer en tryg hjemrejse.
-Forstået. -En sidste ting...
Denne dreng...
Fra nu af er han ikke længere slave.
Behandl ham som sådan.
Hvil dig nu.
Stop der!
De stjal mad, mens de stod vagt.
-Tilgiv mig, sir! -Tilgiv mig!
Ingen medlidenhed med en tyv.
Det samme gælder dig.
Giv dem 20 piskeslag hver.
Joojin-soldater spiser kun lidt. Vi er lige med Yongho-tropperne!
Jeg tager alle piskeslagene!
Gør, som han siger.
Du tager samtlige piskeslag.
Se godt efter!
Du udkæmpede mange slag sammen med min far.
Er min far og jeg forskellige?
Så var det ikke så svært. Men De klarer det sikkert godt, sir.
Når vi til Shandong?
De ville af os, selv om vi vender tilbage til Korea.
Fordi vi ikke beskyttede udsendingen og ikke satte fod i Nanjing.
Tag den. Du kan få brug for den.
Det er bedre at dø.
Viceambassadøren er forsvundet.
Stop ham. Se til ambassadøren.
Han er død, sir!
Begrav liget!
Yongho-soldaterne tager hesten!
I kan begrave liget, men vi tager hesten.
Fremad!
Goddag!
Vær rare at give mad og vand.
Jeg kan ikke høre på dialekten, hvor I kommer fra.
Skal vi fortælle, at vi er udsendinge fra Korea?
De vil ikke tro os.
Vil I spise, må I betale. Forstået?
Hvad siger de? Satans banditter!
Et skridt til og vi hugger dig ned!
Er du fra Korea?
-Er du også fra Korea? -Giv dem mad. Jeg betaler.
Tusind tak. Jeg er general Choi Jung.
Mit buddhistiske navn er Jisan.
Jeg er glad for at få selskab på hjemvejen.
Hvor vover du at røre min bue?
Mongol-soldater!
Hvordan går det til, at du har et mongolsværd? General!
Vi passerede slagmarken.
Der var kun døde soldater.
-Er du buddhistmunk? -Ja.
-Kan du forrette en messe? -En munk, der kender ritualerne...
...kan også gøre det. Giv mig navnene på de døde.
Alle mine mænd var tapre krigere.
Skriv blot: "Sønnerne af den blå ulv."
Sørg for de sårede først.
Generalen er her.
Min prinsesse...
Nægter De stadig at spise?
Hørte du, de sagde "prinsesse"?
RED MIG
Hvad vil du?
Hvem har lagt det beskidte lig her? Det betyder uheld!
Det var dig, ikke? Skaf det af vejen.
Dræb ham ikke.
En sådan behændighed har jeg ikke set længe.
Hvor kommer du fra?
Et eneste fejltrin og situationen er kaotisk.
Yuan-tropper og centralasiater er forenede. De kan dræbe os alle.
Han har øjne som en løve. Han skal være en af vore.
Han har jo dræbt fire af vore folk.
Jeg giver dig ti heste.
Du kom det forkerte sted ved en fejl. Gud velsigne dig!
Insisterer du på at gå den vej, går jeg med dig.
-Det er ikke nødvendigt. -Jeg kender disse veje.
I kan få brug for mig.
Begravelsen er overstået. Skal vi tage af sted?
Vi venter her. Yuan-hæren kommer forbi.
Vi skal redde prinsessen.
Skal vi ikke begive os mod Korea, sir?
Det var i går.
Vi er diplomatiske udsendinge.
Hjælper vi Ming dynastiet, får vi en varm velkomst i Nanjing.
Bage fter kan vi rejse hjem.
Det er for risikabelt!
-Tænk over det, sir. -Jeg har taget beslutningen.
Vi må også redde Yeosol.
Yongho-tropperne og jeg angriber forfra.
Løjtnanten og de andre danner bagtrop.
De kommer!
Vi angriber dem i nat!
Vi kan umuligt vinde!
Vi kan godt.
General...
Ned...!
Daejung!
Angrib!
-Tolk, sir... -Forsvind!
Tåbe!
General Choi Jung, udsendt med de koreanske udsendinge til Nanjing.
Rejs dig.
Kejseren kalder mig prinsesse Furong. I ligner ikke udsendinge.
Jeg har altid troet, at prinsesser boede på slotte.
Jeg må til Nanjing.
Får du mig try gt frem, vil kejseren belønne dig.
Jeg har reddet Dem. Jeg er desuden ansvarlig for Deres sikkerhed.
Deres Højhed, vær venlig at stige op i vognen.
Det var en sejr, sir.
Alt vel?
Er du tolk?
Jeg hedder Park. Jeg er ikke officiel tolk, men...
Fremfør mine ord for manden i sort.
Du... Prinsessen ønsker, at du bevogter vognen.
Prinsessen ønsker, at drengen eskorterer vognen.
Du skal få en opgave.
Bevogt vognen.
Jeg går tilbage til min herres grav.
Han kan tale!
Jeg befaler dig igen. Bevogt vognen!
Jeg er en fri mand nu. Jeg gør, som jeg vil.
-Hold op! -En slave skal kende sin plads.
Ambassadøren gjorde ham fri.
Han var døende.
Fødes man som slave, skal man dø som slave. Det er koreansk lov.
Hold op!
Lad den djævel ligge.
-Sid op på hestene. -General! En pige har overlevet.
Det er Yuan-hærens skøge. Lad hende være.
-Man må forbarme sig. -Jeg bestemmer her.
Tag alle med!
Generalen er her!
Deres Højhed, Cookoo. Jeg mistede prinsessen af Ming.
Koreanerne tog hende.
Før ham til mit telt.
Prinsessen!
Vi har blot denne sølle mad.
Jeg har ikke nået at sige det... Tak.
Hvil Dem nu, Deres Højhed.
-Jeg hedder Yooran. -Yooran, som i "dansende orkide"?
Det er det smukkeste navn, jeg har hørt.
-Jeg hedder Park. -Du har smukke øjne.
Din skurk...!
Du er udsending. Og dog kæler du med en kvinde.
Hvilke forpligtelser har jeg? Jeg er blot tolk.
Hvorfor bekymre sig? Disse spraglede tegn betyder ingenting.
Hvor vover du at kalde Konfucius et spraglet tegn?
Egoistisk at se Konfucius som den bedste.
Alle religioner giver håb om en vidunderlig verden.
Konfucius' ord er spredt over hele verden.
Du burde kende verdens principper.
Det var fuldmåne fest.
Solmae var 16, jeg var 18.
Vi mødtes i bjergene hver aften. Så blev Solmae gravid.
Vi giftede os, og fem dage senere fik jeg denne opgave.
Blev det en dreng eller en pige?
Hun var i ottende måned, da jeg rejste.
Jeg savner min kone meget.
Har han det bedre nu?
Sov nu. Jeg tager mig af ham.
Han har det bedre, når han vågner.
Hvor skal du hen?
Til Korea, Deres Højhed.
I to kan vist ikke enes.
Folk, der rejser lang sammen, kan let blive uenige.
-Sørg for ham. -Det lover jeg.
Vær ikke bange.
Din herre blev begravet på et solrigt sted.
Har du familie hjemme?
Jeg eralene.
Det er du ikke i fremtiden.
Vi skal rejse sammen. Til Korea.
Ming-tropper vil lede efter prinsessen.
Vi må drage nordpå.
Lad mig være alene med Rambulhwa.
Gør mig en tjeneste.
Sig frem, Deres Højhed.
Ming har kidnappet min søster. Jeg vil hævne mig på prinsessen.
Før hende tilbage til mig.
Hvorfor hjalp du mig?
-Du bærer nag til Ming. -Jeg tager det ikke personligt.
Hvis du fører os til kejseren, vil vi løse denne mis forståelse.
Hvad hedder den mand?
Han er slave.
Jeg spurgte, hvad han hed.
De er her nu!
-Fjenden er efter os! -Hvor nær er de?
-Hvor mange er de? -Over 100, sir.
Vi må se at komme væk.
Hvad skal vi gøre?
Vi lokker dem hen til vognen.
-God ide! -Hvem skal køre vognen?
Det gør jeg, sir. Giv mig to yongho-krigere.
En, der ikke har kæmpet, må køre...
Jeg er kun tolk. Jeg har aldrig kørt en vogn før.
-Drengen er for ung. -Det er bestemt.
Hvorfor altid en Joojin-soldat? Han har end ikke set sit barn endnu!
Nogen skal gøre det.
Før ham til vognen.
Vi må lade, som om prinsessen er i vognen.
Tag den på.
-Hjælp mig! -Jeg er ked af det.
Jeg følger med.
Den gule flod ligger på den anden side af bjerget. Vi venter her.
Tag dem... Giv dem til min herres familie.
Sørg for Danseng.
Vi ses snart igen.
Glem ikke, at det er din pligt at beskytte prinsessen.
Kom levende tilbage!
Stands!
Vi går herfra. Bind hestene og gem dem.
Hvis Danseng ikke kommer tilbage.
-Mongol-soldater er ikke dumme. -De vil lede efter os.
Prinsessen er ikke i vognen. De har kun en vagt.
De må være over bjergene nu, på vej mod den gule flod.
Så bliver det umuligt at fange dem.
De skal krydse floden.
Lad os brænde byen og færgen! Så kommer igen over floden.
Og ham?
Dræb ham.
Mongol-soldaterne!
Danseng! Danseng!
Smid dragten og løb!
Hurtigt!
Yeosol!
-Tilgiv mig. -Rejs dig.
Jeg kæmpede to år oppe nordpå. Og to år mod japanerne.
Fire år i hæren.
Da jeg kom hjem, fandt jeg kun rottelort i køkkenet.
Fandens, tænkte jeg. Jeg opsøgte min overordnede og slog ham.
Du skulle vælge mellem fængslet og hæren?
-Hvordan vidste du det? -Lad være med at vende tilbage.
-Der er en koreansk by i Beijing. -Jeg vil hjem.
-Min kone venter på mig. -Hun må være smuk.
Hun ligner en tyk bjørn.
Men for mig er hun stadig den smukkeste i verden.
Savner du ikke din kone?
Hvor tit skal jeg sige, at jeg ikke er gift?
Det er muligvis iskoldt, men Mongol-tropperne må ikke finde os.
Det var ikke meningen at vække dig. Jeg beder om undskyld.
Jeg drømte...
Jeg var i det kongelige palads.
Efter floden skal vi eskortere Dem til Nanjings fæstning.
Daejung sagde, at De er på vej til Shandong.
Jeg lover at beskytte Dem for enhver pris.
Kommer vognen tilbage?
Ja, det gør den.
Sov godt, Deres Højhed.
-Prinsessen er her ikke. -Lad soldaterne gennemsøge området.
-Og folket? -De har set os.
Vi kan ikke skåne dem!
-Der er ikke en sjæl ved færgen. -Vi er nødt til at se e fter.
Hvorfor går vi ikke ned?
Vi går først ned til dalen derhenne.
Gå hen og kig.
Hvad foregår der dernede?
De skjuler sig ved færgen og dræber alle, der prøver at komme over!
Vi må glemme Shandong.
-Hvem er de? -Jeg har ikke taget dem med.
-De fulgte efter mig fra færgen. -Yuan-tropperne finder os!
Så må vi skræmme dem væk!
Stop!
Stop, alle sammen! Hørte I, hvad jeg sagde?
Jeg drømte ikke om møde jer her.
Det var dejligt at møde jer begge to.
-Vi går over, når det er mørkt. -Ja.
Vi kan måske finde en færge ved Balhaebugten.
Skal vi rejse over havet med en færge?
Vil du gå igennem Yuan-hæren, må du gøre det selv.
Og hvis generalen insisterer på at eskortere prinsessen til Nanjing?
Er du gal? Vi skal tilbage til Korea!
Problemet er jo, at vi har prinsessen med.
Desuden kommer vi nok til at tage de folk med.
Vi har godt nyt.
Fem dage herfra kan vi møde Ming-hæren i Nanjing.
Prinsessen siger, hun skaffer en båd, hvis vi når frem.
Vi tager mod tilbudet.
-Vi venter på vognen, ikke? -Tror du, de kommer tilbage?
Vi kommer ikke hjem uden en båd. Vi er trygge med Ming-soldaterne.
Yuan-krigerne opgiver tils yneladende ikke prinsessen.
Men vi har faktisk brug for en båd.
Jeg følger Dem, general!
Godt tænkt. Rejs jer.
Vi må vente på vognen.
Vi tager imod Deres tilbud.
De skal ikke gøre det af medlidenhed med mig.
Vi har ikke tid til ynk.
Gør Dem klar.
Joojin-soldaterne bliver. I tager af sted, når Yeosol og Danseng kommer.
I ved vel, at hvis man ikke adlyder generalens ordrer...
General... Vi bør vente til i aften.
Danseng er her!
Du kommer levende tilbage!
Jeg har savnet dig!
Godt, du er tilbage.
Jeg mødte Yuan-tropperne.
Jeg er glad for, du kom levende tilbage.
Jeg ønsker ikke, at en slave skal dø en såære fuld død.
Ædle mennesker plejer at have værdiløse tanker.
Skal vi ikke give prinsessen en hest?
Hun er ikke prinsesse af Korea.
Prinsessen vil rejse i vogn. Det kommer ikke på tale!
-Hent nogle træstammer. -Vær ikke dumdristig.
-Vi bærer den. -Hvorfor fanden skal vi det?
Nogen skal bære den.
-Mine fødder er tørre og stive. -Det kniber med tiden.
Jeg bærer den.
Dumme kvinde! Ved du ikke, at Yuan-tropperne er i nærheden?
Du støjer mere end hun.
Hun trøstede børnene. Tænker du ikke på det?
Siger manden, der holder en prostitueret.
Yuan-tropperne dræber børnene, når du stikker af.
-Hvad ved du om mig? -Du er en tåbe.
Se på dig selv!
Vi har kun gået 20 kilometer i dag.
Fortsætter vi sådan, varer det mere end 20 dage.
Hvorfor lader vi de uslinge følge med?
Hvordan kan du stadig være ugift i din alder?
-Jeg er heller ikke gift. -Har du en, du holder af?
Du ville måske også ønske, du havde en kone?
-Han er stadig ungkarl. -Hvor tit har jeg sagt det?
Har du været i seng med en pige?
-Hvorfor er du ikke gift? -Jeg fik de forkerte piller som ung.
Vil du prøve det her?
Nej.
Gamle kone, gamle kone... Kom tilbage!
Kvinden er sindssyg. Hendes søn blev dræbt ved færgen.
-Kan vi tage os af sådan en? -Hent hende.
Hvem er du? Slip mig!
Jeg fører hende tilbage.
De er ti.
-Tror du, de har fundet os? -Ja.
Vi tager prinsessen med og tager af sted. Ellers bliver vi dræbt.
Han har ret.
Vi må holde løftet til prinsessen. Vi tager alle med.
Yuan-kavaleriet er hurtigere end vinden.
Selv en jæger sørger for et dyr, der søger beskyttelse.
Jeg bliver her, hvis I vil efterlade de andre.
Din djævel!
Vil du ikke se din mor?
Selv hun ville støtte mig.
Vi burde rejse så langt væk, vi kan, alle sammen.
Hvad laver I? Yuan-soldaterne er på vej. Vi går!
Prinsessen går først. Joojin-soldater!
Sig, de skal bære. Nu!
Bærestolen sinker os alt for meget.
General... Hvad med Yuan-soldaterne?
-De siger, De skal stå ned. -Hvem vover at sige det?
Stå ned.
Sig, de skal bære den. Straks!
Hold op!
Prinsessen bliver fjendens mål på grund af stolen.
Yongho-soldaterne og jeg venter helt bagude.
Det er unødvendigt at møde de mænd, der jager os.
Jeg bestemmer her.
Nu går vi!
Hold 20 skridts afstand til de andre, når I går ned.
Er vi for langt fra hinanden, risikerer vi at blive overrumplet.
Er du bange?
-Så bliv her imens. -Jeg går i stedet for dig.
Overvåg højen.
De andre tager af sted.
Afvent mit signal!
Gør, som jeg siger! Danseng!
Løjtnant Byuljang?
Vi sørger for det hele her. Beskyt prinsessen.
Se, løjtnanten kommer.
-Sørg for at a flevere det. -Deres Højhed kan stole på min mand.
De kommer!
Skynd jer!
Løb!
Prinsessen gik den vej.
-Rør dig ikke! -Bliv væk!
Rør mig ikke!
-Du kunne have dræbt en prinsesse! -Råb ikke sådan!
De kan ikke tillade Dem alt, bare fordi De er prinsesse.
Slip mig.
-Løjtnant... -Er du uskadt?
Hvad skete der med yongho-soldaterne?
Hjælp mig op.
Hvad skete der med fjenden?
Sergent Daejung be falede Joojin-tropperne at udslette dem.
-Og prinsessen? -Hun er på vej.
Jeg er udhvilet. Vi bør tage af sted nu.
Det er sent. De må hvile Dem mere.
Det er bedre at tage af sted tidligt i morgen.
Rejs dig, sagde jeg!
Gå, hvis De vil, sir. Vi vil sove lidt først.
Du kontrollerer dem.
Jeg lod det ske sidste gang, men nu tolererer jeg det ikke mere.
-Lad ham være! -Dochoong, sæt dig...
-Læg dit sværd. -Hvor vover du?
Løjtnant! Grib ham omgående!
Straks!
Kan Daejung ikke lede os, indtil vi er ved fæstningen?
Dochoong!
Du bør lade sergenten føre os til fæstningen.
Tror I, at I kom her på egen hånd?
Nogen måtte træffe nogle svære valg. Forstår I det?
Jeg traf beslutninger på alles vegne.
Forsøger nogen at stoppe mig nu, mister vedkommende hovedet!
De rekreerer sig stadig, general.
Du er den, jeg allerhelst vil dræbe!
Hvorfor stopper De ikke generalen?
Kom tilbage, general!
Du må lede disse stakler, men det forandrer ikke situationen.
Tror du, han forårsagede alt dette?
Jeg kan ikke se ind i fremtiden.
Du bør holde dig til generalen.
Jeg vil have alle med hjem.
-Vi må af sted! -Har De mareridt?
Fæstningen er ikke langt herfra. Vi bør gå inden længe.
Alle sover jo, Deres Højhed.
Vær ikke bange. Han kan ikke være nået langt.
Selv om han ville komme tilbage, havde han ikke gjort det.
"Jeg er prinsesse i Ming dynastiet. Jaget af Yuan-tropperne-
-begiver vi os mod Weihais fæstning. Send tropper." Weihai!
-Vi går rundt om skoven. -Det er umuligt.
Deres mål er skovens udkant.
Jeg lovede, jeg ikke kom tilbage uden prinsessen.
Vi er villige til at risikere livet. Vi frygter ikke døden!
Pas på, De er gravid.
Tak.
Daejung!
Hvor er dine sår?
Giften i hans krop er neutraliseret.
-Hjælp generalen op. -Jeg kan rejse mig selv.
Rejs Dem, general.
Kald mig ikke general mere.
De er stadig general. De var en god leder. Følg med.
Følg med.
En brønd!
Hvor er alle bådene? Og hvor er Ming-hæren?
-Vi troede på skøgens ord. -Det er ikke prinsessens skyld.
Hvis skyld er det så?
-Du sagde jo, vi skulle komme. -Hold nu op!
Yuan-soldaterne er her snart. Hvad gør vi?
Vi tager af sted.
Luk portene!
Find noget at bruge som bolte!
Hent en soldat, der taler koreansk.
Korea har i flere år været underlagt det store Yuan dynasti.
Hvis De afleverer prinsessen, vil alle få lov at leve.
Daejung, vi kan ikke besejre dem.
Prinsessen er ikke mere Deres problem, vel?
De vil have mig. De har allerede indfriet Deres løfte.
De skal ikke ofre Dem.
Aflever hende , eller vi udsletter jer!
Du må træffe en beslutning, Daejung.
Hjælp os!
Portene bliver åbnet!
Han lever stadig.
Han har ødelagt alt!
De, der vil rejse, kan rejse. De, der vil blive, kan blive.
Elskede!
Slå lejr i bakkerne. Vi drager i krig.
Hvad er det, du laver?
Sergent Daejung! Vi fandt bambus på bagsiden.
Forsvind herfra!
Du er stadig bleg.
Jeg har det fint.
-Vand! Der er vand i brønden! -Her er vand!
De er dygtige og hurtige krigere. De angriber porten først.
Så klatrer de op. Det er en vanskelig situation.
Før an, general.
Jeg vil ikke være en tåbe igen.
Alle ved, at koreanere er dygtige krigere.
Det skyldes, at de har gode ledere.
General!
Jeg vil selv kæmpe. Det var mig, der startede dette.
Vi vil forene os nu.
Det her angår ikke andre. Det er min krig.
Lad soldaterne beruse sig og lad dem sove til solopgang.
Vi må hente prinsessen og vende tilbage til basen.
Vi har ikke hvilet i tre måneder.
Og hvis Ming-tropperne kommer?
Her er kun os og dem.
Hvor mange af os vil overleve?
Bliv ved min side.
Mange tak!
Kysten er sikker. Vi forsvarer længst fremme.
Munken bevogter prinsessen og de gamle.
Tolken og jeg sørger for porten.
-Du og Dochoong tager østsiden. -Dochoong og jeg tager østsiden.
Og jeg, sir?
Du har også noget at gøre.
Gå ikke ud, aldrig! Hører I?
Ellers vil jeg straffe jer!
Af sted!
I har gjort meget.
Jeg tror, de kommer nu...
Skyd på mit signal!
Vent, til de kommer nærmere!
Skyd!
Yuan-soldaterne kommer!
Skær rebene over!
Bliv på din post!
Skynd dig, Daejung!
General! Kureren er kommet!
Gå tilbage til dine mænd!
Vi har ordre til tilbagetrækning!
Vi har næsten allerede vundet!
-Du skal dø! -Shiao Lee!
Se... De har et hvidt flag.
En højtstående leder er død.
-Det bliver svært at besejre dem. -Hvis de angriber igen...
Hvorfor skulle vi trække os tilbage?
-Grav en dyb brønd på højen. -Vi var ved at slå dem.
Cookoo er død.
Han døde, da vi forlod hovedkvarteret.
Vi afholder en mindehøjtidelighed og fortsætter angrebet.
Hvorfor forlod du din post?
Mange er døde pågrund af dig!
Hold op! Du gør alle vrede.
Hold op med at græde. Vi har vundet.
Kejseren behandler jer som tro undersåtter. Han vil belønne jer.
Belønne os? Hvem fik os til at tage hertil?
Både min mand og min datter er døde på grund af jer!
-Tag af sted, og vi er reddet. -Vi skal alle dø forgæves!
Løjtnant!
Hvad prøver de at gøre?
Kanalen er blokeret!
I morgen er alt forbi.
Cookoo Temur startede en på forhånd tabt krig.
Drømmene om den store Djengis Khan blegner måske.
Vi mister kampånden, hvis du fortsætter sådan.
-Lad os vende tilbage til sletterne. -Uden videre?
Vi tager prinsessen med.
-Børnene venter på dig. -Hvorfor netop mig?
Jeg har intet med dem at gøre.
Det er ikke din skyld, at du vil undgå kamp.
Du sagde, det var uansvarligt.
Du havde ret.
Jeg er en sølle usling.
I denne situation er det sværere at undgå kampen end at kæmpe.
Det er meningsløs grusomhed.
At undgå kampen er tegn på mod.
Jeg har studeret Konfucius' lære. Jeg drømte om en perfekt verden.
Jeg er bare en bonde, og jeg kan ikke blive tjenestemand.
Derfor tog jeg med på rejsen. Ingen anden ville med.
Hvorfor er jeg altid så uheldig?
Bed til Buddha i 100 dage. Han vil hjælpe dig.
-Fungerer det? -Jeg troede, du ville se børnene.
Hun skal føde nu!
-Vi skal bruge varmt vand. -Vi har end ikke vand at drikke.
Hvad laver I her? Forsvind.
-Hvor skal han hen? -Sikke en tåbe!
-Fortæl de andre det. -Jeg henter ham.
Vær forsigtig.
En fjende!
To fjender forsvandt med vand.
Hvor er Danseng?
Han var lige bag ved mig.
Tag rebet, hurtigt!
-Vent! -Kom tilbage!
Tag det!
Det var mere listigt end forventet. Vil du prøve?
Ræk mig hånden!
Nej!
Hold op med at tude!
Lad ham græde.
Hvorfor kom du? For at græde over os, når vi dør?
Før det sker, vil jeg have mit øje tilbage.
Du skulle skaffe en båd! Kan en prinsesse ikke klare det?
Hvorfor gjorde du det? Slå mig igen!
Bebrejd ikke prinsessen. Det var min beslutning.
Hvordan vil du tage ansvaret for en sådan situation?
Vi kan sende prinsessen ud alene. Hvorfor kan vi ikke det?
Slip mig!
Nogen må fortælle prinsessen om dette.
Vær stille!
Sergent! Lad ham tale.
Hvad taler de om, general?
I er en flok uslinge!
Så hugger vi hovedet af hende!
Hvis vi hænger hendes hoved udenfor, vender de måske om.
Hvad taler Yeosol om? Fortæl.
-At De burde sendes til fjenden. -Ti!
Skal jeg sige, at han vil hugge hovedet af hende?
Er du klar over, hvor dybt du sårer hende?
Jeg kom her udelukkende for en persons skyld.
Ønsk dig aldrig det umulige. Glem ikke, du er slave.
Jeg har hørt om en slave, der hed Manjuk. Han sagde:
"Folk er ens. Findes der et frø med ens navn på?"
Han blev halshugget, da han havde sagt det.
Jeg hugger den hånd af, der nærmer sig min hals.
Mit sværd er nådeløst.
Vil du prøve?
Mange mennesker er allerede døde.
Vil I også dræbe hinanden?
Fra og med nu, hvad der end sker... Hjælp mig ikke.
Det blev en dreng!
Velsign barnet for resten af hans liv, Deres Højhed.
Skal barnet fry se ihjel?
Hun skal ikke velsigne nogen.
Tag barnet ind, hurtigt.
Deres Højhed...
Tilgiv os.
Giv mig en hest.
Jeg forlader fæstningen!
Vent, Deres Højhed. Hvad blev vi slået for?
Alle siger, jeg skal rejse.
Som prinsesse af Ming vil jeg afslutte krigen på egen hånd.
Jeg beder Dem... Rejs ikke.
Skal jeg tage mit eget liv her?
Stå stille. Jeg rejser nu!
-General! -Flyt dig.
Koreanere opgiver Dem ikke. Stol nu på mig.
Hvor vover du at spærre vejen for mig?
Gør ikke noget overilet. De vil finde os.
Bliv her!
Bevogter du fæstningen?
-Dræb ham! -Vent!
Giv ham hans sværd.
Hvad skete der med de andre? Hvordan har Yeosol det?
Bliv liggende.
Daejung! Kom her!
De kan ikke røre Dem, sir.
Paladset kvalte mig.
Jeg troede, jeg kunne blive fri, hvis jeg tog af sted.
Dette er min skyld.
Jeg er så bange. Jeg klarer det ikke ret meget længere.
Jeg er også en usling.
Jeg frygtede altid, at folk skulle opdage det.
Jeg fortjente ikke at blive kaldt general.
Kom her, alle sammen!
Han er tilsyneladende død.
Han bevæger sig!
Han er virkelig sejlivet.
Hvad betyder dette, general?
Hvis de kommer for at redde ham, kan vi let erobre fæstningen.
Hvis de ikke gør... Så er krigeren min.
Nogen må hente ham.
-Jeg gør det. -Vi dør, hvis vi åbner portene nu.
Vi går direkte i fjendens fælde.
Skal vi bare vente og se på?
Vi må selv dræbe ham.
Skal jeg kaste en fakkel?
Månen lyser klart.
Sergent Daejung...
Gør det ikke! Du kan jo også lide ham.
Daejung...
Betragter du mig stadig som general?
Jeg vil anføre kampen i morgen.
Vi har været igennem meget. Et under, vi er nået så langt.
Ordsproget lyder:
Vil en soldat leve, så dør han. Vil han dø, lever han!
Vi må holde sammen. Også hvis vi tvinges i døden til sidst.
De vil trænge ind.
Og så bruger de disse bomber.
Rejs jer.
Vi beskytter Dem, Deres Højhed.
Vil du være general for det store Yuan dynasti?
Jeg er en fri mand. Dræb mig.
De har aldrig forstået din værdi.
Vi behøver modige krigere som dig til at opbygge Yuan dynastiet.
Du minder om min af døde far.
Vi minder meget om hinanden. Vi er som brødre.
Dette har stået på alt for længe. Dræb dem alle!
Før solen går ned, vender vi tilbage til sletten.
Vent!
De tænder ild!
Løb!
General... Det mislykkedes.
Daejung...
Jeg har altid ønsket mig en ære fuld død.
Det var min drøm.
Vi må kæmpe sammen!
Dochoong!
Sørg for, at prinsessen forlader fæstningen... nu!
Mange soldater er døde på grund af dig.
Yeosol...
Min søn...
Det er for farligt.
Du kan ikke komme over med båd.
Jeg må af sted.
"Kun de rejsende skal se de dunkle veje, der fører hjem."